![Zpracování kovu v pravěku - náramek a jehlice](/sites/default/files/expozice/zpracovanikovuvpraveku.png)
Zpracování kovu v pravěku
Na konci neolitu se na našem území ojediněle objevují první kovové předměty. Častěji avšak stále velmi vzácně se začínají vyskytovat až v průběhu pozdní doby kamenné (eneolitu), a to předměty z mědi, zlata, stříbra či elektronu. Jedná se o poměrně měkké kovy, kované za studena, proto se nejvíce setkáváme s drobnými ozdobami a vzácně i s prvními měděnými nástroji.
Počátkem doby bronzové (2000–750 př. n. l.) byly objeveny příznivé vlastnosti bronzu, slitiny mědi a cínu. Bronz je tvrdší, lépe slévatelný i kovatelný materiál. Díky novým nástrojům z bronzu se zlepšila efektivita práce v zemědělství i řemeslech. Využívání bronzu přineslo i nové možnosti boje.
Zdroje mědi jsou v přírodě poměrně vzácné, ještě více to platí pro ložiska cínu, proto musel již v pravěku fungovat dálkový obchod – především s alpskou oblastí.
Nejstaršími přímými doklady hutnictví železa ve starší době železné v oblasti Malé Hané jsou objekty zkoumané pod Malým Chlumem, kde byla těžena místní ruda.
V mladší době železné je železářská produkce tehdejšího keltského obyvatelstva již velice vyspělá. Hutnická výroba představovala složitý technologický proces, zahrnující získávání suroviny, výrobu materiálu a výrobu konečného produktu, železa. Specializovaná kovářská výroba fungovala i na oppidu Staré Hradisko u Protivanova.
Moravský kras je prozatím jedinou oblastí na našem území, kde lze sledovat nepřetržitý vývoj hutnictví železa v slovanském období (8.-11. stol. n. l.). Výzkum železářských objektů proběhl v Olomučanech a Bořitově (v poloze Niva). V poloze Zádvoří byly nalezeny pozůstatky kovárny.
Eneolitická puklice
Puklice typu Stollhof z Vanovic je naprostým unikátem nejen v českém ale i celosvětovém měřítku. Časově ji řadíme do přelomového období mezi raným a starším eneolitem. V této době nebylo stříbro (na rozdíl od zlata) prakticky využíváno, jelikož se v přírodní formě vyskytovalo zcela výjimečně a jeho využívání bylo odkázáno na metalurgické postupy, které naši předkové ještě neznali. Puklice byla nalezena spolu se dvěma mísami, přičemž puklice se nacházela mezi nimi. Jinými slovy spodní nádoba byla překryta puklicí a ta byla překryta horní nádobou.
Bronz byl využíván i pro výrobu zbraní a ochranných prvků zbroje. Z částí zbroje můžeme jmenovat helmy, pancíře či štíty. Objevují se dýky (čepel jedné z nich je možné vidět na obrázku), meče a kopí.
Zde je podrobný záznam o dýce na obrázku:
Inventární číslo: 602-3195
Lokalita: Malé Hradisko
Skupina: archeologie
Datování: doba bronzová
Popis:
Bronzová dýka s jazykovitou rukojetí, která má na bocích lišty. Na začátku a na konci rukojeti je otvor po nýtu. Středem čepele jde slabé podélné žebro. Konec rukojeti ulomen. R: d. 17,5 cm, max. š. čepele 2,7 cm, š. rukojeti 1,5 cm.
Depot bronzových předmětů
V období mladší až pozdní doby bronzové se začíná výrazně projevovat nový fenomén – ukládání bronzových depotů, tedy hromadných skladů bronzových předmětů. Oblast Boskovicka je na tyto nálezy velmi bohatá. Depoty obsahují široké spektrum bronzových předmětů: nástroje, zbraně a výzbroj, bronzové tepané nádoby, součásti koňských postrojů či surovinu nebo výrobní odpad. V neposlední řadě i šperky. Na obrázku se nacházejí štítové spony a nápažníky.
Co je to depot?
Depot představuje soubor nejméně dvou záměrně a současně uložených artefaktů. Nejčastější důvody pro ukládání depotů byly dva: buď šlo o dočasné uložení majetku s úmyslem se pro něj vrátit, nebo o rituální obětinu božstvům. Pro druhou variantu svědčí často nálezové prostředí – skalní rozsedliny, močály, rašeliniště, vodní prameny. Depoty jako obětiny představovaly výměnu darů a služeb mezi lidmi a božstvy. Na Boskovicku se vyskytují oba typy depotů.
Slované na Staré Huti u Adamova